Renæssancemennesket troede, at det var verdens midtpunkt
og var overbevist om, at universet roterede om Jorden.
I 2. årh. e.Kr. lavede den græske astronom Ptolemæus,
som fulgte Aristoteles' filosofi tæt, et kort,
som anfægtede alle tidligere skrifter.
Ptolemæus sagde, at Jorden, som udelukkende var dannet af ild og vand
ikke bevægede sig, og at solen, månen og planeterne roterede omkring den.
Gud og Jordens sjæle levede bare i himmelrummets yderrand.
Den polske matematiker, Kopernikus,
var ikke enig i denne opfattelse af universet.
I stedet påstod han, at
jordkloden roterede omkring sin egen akse og rundt om solen.
Kirken anså Kopernikus' teorier som værende kætterske og ekstremt
farlige, da de stillede spørgsmålstegn ved himlens guddommelighed
Mange år senere bekræftede Galileis opdagelser og observationer
Kopernikus' teorier.
Af klodens mange kvaliteter,
tiltrækkes jeg især af synet af himlen.
Jeg blev overrasket over at se, at månens overflade er ujævn og knoldet.
I modsætning til, hvad filosoffer har skrevet, er Jorden
hverken et perfekt himmellegeme eller isoleret i himlen.
Den tilhører et system, som
er skabt af andre synlige og usynlige himmellegemer.
Jorden er lys,og den bevæger sig...
Erobringen af en ny verden.
Den første satellit, det første menneske i rummet
og menneskets første skridt på månen er velkendte billeder.
Men vellykkede civile rumflyvninger skjuler dog nogle få hemmeligheder.
Militære projekter synes at være udsprunget fra
Hollywood-manuskripter til film som "Star Wars".
Russere og amerikanere har ladet atombomber sprænge i rummet i årevis.
De har testet dræbersatellitter
og planlagt interventioner fra rummet.
Uden offentlighedens vidende udføres selv i dag farlige eksperimenter og
forskning for at opnå militær kontrol i det ydre rum.
Dokumenter, skjult i årevis af supermagternes efterretningstjenester
og først offentliggjort for nyligt, beretter om, hvor ofte og hvordan
verden har været på randen af en 3. verdenskrig.
Da Khrusjtjov efterfulgte Stalin i Sovjetunionen i 1953,
fik landet ny luft under vingerne.
Eftersom Khrusjtjov var af bondeslægt,var han tæt på folket.
Stalin havde været en "traditionel" diktator,
mens hans efterfølger var “en vestlig politiker".
Stalin anvendte magt til at forvandle Sovjetunionen til en supermagt,
selvom Vesten, set fra en teknisk og forskningsmæssig synsvinkel,
stadig opretholdt en uovertruffen overlegenhed.
Khrusjtjov vidste, at en fremtidig supermagt
måtte fokusere specielt på rumfartsteknologi.
Sovjetiske missiler påbegyndte operationer i Peenemünde på Usedom,
en ø i det baltiske hav tæt ved kysten. V1 og V2 var ubemandede raketter,
som var fremstillet af nazisterne, som forsøgte at finde et mirakelvåben.
Over 1.000 teleguidede bomber blev sendt mod London.
Wernher von Braun var manden bag bombemissilerne.
En fremragende videnskabsmand, som drømte om at sende en raket til månen.
Hæren finansierede hans projekt, men en række uheld kom til at koste dyrt.
Da Nazityskland kollapsede, overtog amerikanerne projektet,
herunder mindst 200 V2-missiler.
Sovjetunionen fik kun samlet nogle få missildele,
men de fik flyttet de bedste ingeniører og teknikere til Rusland,
idet de lovede dem, at de kunne vende hjem, hvis de samarbejdede.
Von Braun tog parti for amerikanerne, og understøttede,
efter opfordring fra hæren, et nyt rumfartsprogram.
Han udtrykte rumforskningens dobbeltspil; han drømte om et
civilt formål, men byggede våbenmissiler til hæren.
Von Braun opnåede imponerende resultater,
og hans rådgivningsevner var så vitale som hans teknologiske genialitet.
Ulykker afskrækkede ikke militæret fra at fortsætte med omfattende test.
Kommunismen var den nye farlige fjende.
Berlin-blokaden var den kolde krigs første slag.
AI adgang til byen langs landjorden blev forhindret.
I Korea tvang den første krig mellem kommunister og kapitalister
tusindvis af menneskeri eksil, hvis det ikke tog deres liv.
I Sovjetunionen arbejdede en anden fremragende forsker på et nyt missil.
Von Brauns rival var Sergei Pavlovic Korolev.
Denne videnskabsmand var ukendt i resten af verden i årtier.
Han var en statshemmelighed
og mange samarbejdspartnere kendte ham kun under pseudonymet "SP".
Det sovjetiske testcenter Bajkonur.
Korolev byggede missiler, som var udstyret med atomsprængladninger
og konstrueret til at nå ethvert mål i hele verden.
Korolev perfektionerede Sputnik i sit hemmelige laboratorium.
Opsendelsen af Sputnik d. 4. oktober 1957 var en succes.
Det var en metalkugle, som indeholdt en radiosender.
Sputniks mission var at studere meteoraktiviteter.
Kosmiske stråler og variationer i ionosfæren.
Satellitten udsendte et akustisk signal i 3 uger,
inden batterierne blev flade.
Det var den første sejr for Sovjets rumteknologi.
Nyheden kom på forsiden af Pravda
og senere i alle internationale aviser.
USA ønskede ikke at lade Sovjet få frie tøjler i rummet,
men amerikanske test frembragte kun resultater, som ikke kunne imponere.
De formåede kun at sende et objekt i kredsløb,
som vejede 10 kg og ikke var større end en grapefrugt.
Under en måned senere opsendte Sovjet Sputnik 2
med det første levende væsen i rummet.
Den lille hund Laika var lukket inde i en vandtæt beholder.
Rumfartøjets batterier var ladet til at vare en uge,
men fartøjet var ikke forsynet med et retursystem, og Laika skulle
ofres for videnskaben og dø blandt stjernerne.
Det var meningen, at Laika skulle forblive i live indtil den 8.dag,
for endelig at spise forgiftet mad, som var forberedt af forskerne
for at redde hende fra en langsom og grusom død.
Men Moskva afslørede ikke hele sandheden.
45 år efter opsendelsen afslørede en russisk forsker, at
Laika var omkommet næsten øjeblikkeligt,
kun få timer efter opsendelsen, pga. en fejl i ventilationssystemet.
USA bevæbnede en flåde af bombefly, som kunne nå ethvert mål på jorden.
Det blev sværere og sværere at finde ud af, hvad der foregik i Sovjet.
Dette fly skulle endelig kunne “kaste lys over" det.
U2 kunne flyve i
og undgå alle eksisterende antiluftskytssystemer.
Piloter i U2-flyene krænkede systematisk sovjetisk luftrum
og fotograferede hemmelige militærbaser.
Hver enkelt flyvning krævede den amerikanske præsidents godkendelse,
idet det drejede sig om spionage-operationer.
En dag lettede Gary Powers, men han vendte aldrig tilbage til basen.
Han blev skudt ned af et nyt Sovjetisk missil og taget til fange.
Han blev stillet for retten i Moskva.
USA vendte situationen og anklagede Sovjetunionen i FN.
Man fremviste en mikrosender, som var fundet i USA's ambassade i Moskva,
et bevis på, at russerne også udøvede spionage.
Khrusjtjov var den første sovjetiske leder i USA i 1959.
Det var et mesterligt udtænkt træk.
Han overrakte USA's præsident en reproduktion af en medalje,
som Sovjet nyligt havde sendt til månen i en rumkapsel.
I Vesten blev der efterhånden opbygget en mistanke om,
russerne allerede havde opbygget et missilarsenal
og at de kunne angribe Washington når som helst.
I praksis var det interkontinentale missil aldrig operativt,
selvom det var installeret.
Det blev fremvist i parader på Den røde Plads
og fotograferet af hver eneste ambassades militærpersonale.
Men USA ønskede beviser.
Der blev opsendt missiler med påmonterede sofistikerede kameraer,
i stedet for sprængladninger
Det tophemmelige program KORONA var starten på en ny spionageæra.
13 opsendelser mislykkedes.
Hæren insisterede på at få de nødvendige midler til det 14. forsøg.
Endelig cirkulerede bæreraketterne en gang rundt om Jorden,
så spionsatellitten kunne sendes i kredsløb om Jorden.
Kameraer eksponerede mere end 8 kg film.
De første billeder var uskarpe, men kvaliteten blev trinvist
forbedret, indtil praktisk talt hele Sovjets landområde var fotograferet.
Fly med specielle indfangstænger uskadeliggjorde
kapslen KORONA ved dens tilbagevenden.
Hvis den faldt i havet,
ville den have udsendt et signal om, at dykkere straks skulle redde den.
Kapslen ville blive opløst efter 18 timeri saltvand.
Fotos beviser, at russiske missiler var et bluffnummer af Khrusjtjov.
Men amerikanerne bevarede hemmeligheden
og fortsatte med at pleje myten om en kommunistisk fare.
19. august, 1960.
Det sovjetiske rumfartøj Korabyl medbragte to hunde, Belka og Strelka,
i rummet og returnerede dem til Jorden i god behold.
24. oktober, 1960, Sovjetunionen.
Russerne negligerede de mest elementære sikkerhedsforanstaltninger
Bajkonur-basen brød i brand, og 189 mennesker mistede livet,
da en ballistisk raket eksploderede
Januar,1961.Den nye amerikanske præsident, John F. Kennedy.
Mens USA spionerede fra himlen, forberedte Sovjet en ny mission.
“Første mand i rummet...
Jurij Gagarin var hovedpersonen i dette helt usædvanlige eventyr.
12.april, 1961. Nedtællingen.
Fartøjet Vostok 1 's bæreraket opsendte dets dyrebare last.
Flyvningen varede 108 minutter. 108 minutter, der ændrede verden.
Denne succes indgød stolthed i landene i socialistblokken.
Gagarin blev et idol, selv udenfor sit hjemland.
Det bliver dog stadig fastholdt, at Gagarin ikke foretog den første tur i rummet.
Visse russiske teknikere siger, at den rigtige opsendelse af Vostok
fandt sted få dage tidligere med Sergej Ilyushin ombord.
De sovjetiske myndigheder synes at have skjult fiaskoen
Ved at manipulere sandheden lidt. Gagarin er imidlertid et symbol nu,
det levende bevis på socialistiske resultater indenfor rumfarten.
En fil, som blev hemmeligholdt i årevis
viste, at Gagarin hurtigt blev en sexfikseret dranker,
som konstant skændtes med sin kone. En excentrisk galning.
Uanset om han var en helt eller en dranker,
instruerede han kommende astronauter og testede fly.
Han mistede livet ombord på et militærfly i marts 1968
i et flystyrt, som var omgærdet af mystiske omstændigheder.
Fire uger efter Gagarins præstation, sendte amerikanerne,
som arbejdede med projekt Mercury, Alan Shepard udi rummet.
Den første amerikanske astronaut havde ikke succes med at
fuldføre et helt omløb, men det var en start.
Da blev Kennedy personligt interesseret i Wernher von Braun
og god kendte forskerens forslag om "at sende en amerikaner til månen".
Syv piloter fra luftvåbnet dannede den første gruppe.
Astronauterne undergik en serie skrappe test,
som skulle begrænse risiciene så meget som muligt.
Hver eneste testflyvning fandt sted
under overvågning af videokameraer fra amerikanske tv-kanaler,
hvilket var det fuldstændig modsatte af, hvad der skete i Sovjetunionen.
Regeringen havde brug for godkendelse fra skatteyderne.
Samtidig besluttede luftvåbnet, at de ikke ønskede at være påhæng på NASA.
De fik godkendt en stor økonomisk plan, som skulle godkende
fremstillingen af X-20, som var forløberen for rumfartøjer.
Der blev udvalgt og undervist piloter, men de forblev på jorden.
Udgifterne overskred kraftigt det budgetterede beløb.
Virgil Grisson var projekt Mercurys
Hans flyvning varede kun 15 sekunder mere end Shepards.
1962 var et succesrigt år.
Den 20.februar udførte John Glenn den første amerikanske flyvning
omkring Jorden i rumkapslen Mercury.
Den historiske flyvning var ikke uden bekymringer.
Under den anden omløb advarede en signallampe om,
at varmeskjoldet var løsrevet fra indkapslingen.
Kapslens tilbagevenden til atmosfæren var i alvorlig fare.
Men signallyset var blot en falsk alarm og Glenn nåede uskadt tilbage.
Den første vellykkede kredsløbsmission opmuntrede et USA,
som var rystet over at være faldet bagud i forhold til Sovjetunionen.
I maj var Scott Carpenter nødt til at styre sin genindtrængen
i atmosfæren manuelt pga.fejl ombord i Mercury-kapslen.
Den 10.juli opsendte NASA Telstar 1 i kredsløb omjorden.
Det var den første kommercielle satellit til telekommunikation.
En af denne satellits mest relevante funktioner var dens sendestyrke.
60 telefonkanaler og en sort/hvid tv-kanal.
Transmissionerne fra Telstar 1 var endnu ikke sikre igennem en hel dag,
men opfyldte i høj grad sit formål med at forbinde Europa og USA
til kommerciel telekommunikation indenfor normal arbejdstid.
På denne måde tog tv en central rolle i amerikanernes tilværelse,
idet det blev den vigtigste formidler af informationer.
Kennedy-regeringen, som kraftigt støttede udviklingen af satellitter,
indså satellitternes usædvanlige potentiale som transmissionsmiddel,
og derfor sendte NASA endnu en satellit i kredsløb, Relay-satellitten.
Den 11 .august opsendtes Vostok 3 med Andriyan Nikolayev ombord i Sovjet.
Vostok 4 blev opsendt dagen efter med Pavel Popovich ombord.
De to astronauter vendte tilbage til Jorden med kun 200 km mellem dem.
En ny Mercury-mission blev mobiliseret i oktober.
Walter Schirra gennemførte uden problemer 6 omløb.
1962 var også et år med stor frygt pga. Castro og Cuba-krisen.
Khrusjtjov sendte atommissiler til Cuba og installerede dem
i landets militærbaser. USA følte sig truet og dermed
var de to supermagter på kanten af en 3.verdenskrig.
Cuba-krisen gjorde USA opmærksom på tilstedeværelsen af en ny trussel,
missiler, som kunne transportere atombomber til alle steder på kloden.
USA testede våben, som kunne uskadeliggøre fjendtlige
atommissiler og tilintetgøre dem i rummet.
Sovjettiske teknikere arbejdede på lignende våben
og på andre satellitsystemer, som var konstrueret til angreb og forsvar.
En rumkanon blev bygget på baggrund af ideen om traditionel krigsførelse
Den var udstyret med et 11 meter langt teleskop,
som gjorde det muligt at tælle antallet af kampvogne på en vej.
Gordon Cooper var hovedpersonen i Mercurys sidste mission.
Han gennemførte 22 omløb, fløj 34 timer i 267 kilometers højde.
Den 16. juni 1963.
For første gang nogensinde fløj en kvinde ud i rummet.
Valentina Tereshkova blev en ny sovjettisk helt.
1967 var et sort år for rumforskning.
Den 27. januar var besætningen fra Apollo 1 ombord i kapslen
til en test på affyringsrampen i Cape Kennedy, da en brand brød ud.
Lugeåbningen kunne ikke åbnes.
Grisson, White og Chaffee døde i løbet af få sekunder.
Den 24. april døde Vladimir Komarov i Sovjetunionen,
da han styrtede ned med Soyuz 1 ved sin tilbagevending til jorden.
Samtidig arbejdede von Braun på at færdiggøre sin karrieres højdepunkt,
projektet, som han havde lovet præsident Kennedy.
Drømmen blev til virkelighed d. 16.juli 1969.
Tusindvis af mennesker overværede opsendelsen af den enorme Apollo 11.
Opsendelsen af de tre astronauter blev vist Iive over hele verden.
Rakettens maskiner udviklede
160 millioner hestekræfter i løbet af flyvningens første to minutter.
Og 300.000 liter flydende oxygen.
Ombord på Apollo 11 fandtes et kamera,
et smalfilmskamera og et videokamera.
Dette udstyr gjorde det muligt for hele verden at få et indblik i
astronauternes dagligdag under missionen, der varede 8 dage.
Den 20. juli 1969.
Neil Armstrong og Edwin Buzz Aldrin informerede basen om,
at de var landet på månejord ombord på måneudforskningsmodulet.
Armstrong trak i en lille snor
for at fjernbetjene det videokamera, som var monteret udenpå månemodulet.
Han transmitterede menneskets første skridt på månen,
Iive fra Stilhedens Hav.
Flere hundrede millioner mennesker sad klistret til skærmen i dette øjeblik,
men ingen noterede sig, at de filmede optagelser og fotos,
som sendt af NASA, var så fyldte med uregelmæssigheder,
at de ville give anledning til tvivl om deres autencitet.
Aldrin og Armstrong udførte de planlagte eksperimenter
efter at have placeret det amerikanske flag.
Med en laserafstandsmåler målte de afstanden til Jorden.
De installerede en seismograf og samlede 21 kg stenprøver.
Efter 2 timer og 31 minutter på månens overflade,
gik Armstrong og Aldrin tilbage til modulet for at returnere til Jorden.
Den ekstremt vanskelige sammenkobling med Columbia,
hvor Michael Collins ventede på dem, lykkedes perfekt.
Efter 8 dage, 3 timer og 18 minutter, landede astronauterne i Stillehavet.
Først en kort karantæneperiode,
og derefter tilstrækkelig tid til, at rumheltene kunne hyldes for triumfen.
Men foregik det virkelig sådan?
Kan det siges med sikkerhed, at astronauterne var på Apollo 11?
Der blev taget tusindvis af fotos i løbet af Apollo 11-missionen,
men mange er overbeviste om, at disse fotos var et fupnummer
og at filmoptagelserne ikke fandt sted på månen, men på Jorden.
En granskning af billederne afslører ingen stjerner i månens mørke rum.
Det amerikanske flag bølger på trods af manglende luft på månen.
Der er ingen raketflamme under månemodulet.
Larmen fra en raket ligger mellem 140 og 150 decibel.
Hvorfor kunne vi høre astronauternes stemmer med den larm i baggrunden?
Efter at en sådan raket er landet på månen og den har blæst støvet væk,
virker det absurd, at der kan ses fodspor rundt om modulet.
Besværlige rumdragter gjorde det vanskeligt at manøvrere kameraet,
som var monteret på brystet, desuden havde astronauterne ingen betragter
og skulle fokusere ved at bevæge sig.
Hvordan kan de have taget hundredvis af perfekte billeder?
Astronauterne havde ingen kunstig lyskilde med sig,
og alligevel er skyggerne på visse billeder ikke parallelle.
Heraf kommer mistanken om, at der blev brugt mere end en lyskilde.
På mærkværdig vis kunne astronauten, som gik ned i det dunkle område,
som blev dannet af månemodulet, ses tydeligt, som under et spotlight.
Modulets front ses tydeligt
i dette billede med solen bag måneudforskningsmodulet.
For at sikre en konstant pejling,
var der snittet små kryds ind i kameralinserne.
Men i disse billeder er en del af månefartøjet foran krydsene.
Udstyret i forgrunden dækker krydsene, det er ikke bag krydsene.
Visse siger også, at rejsen til månen
ville have betydet døden for astronauterne.
I 800 kilometers højde er vores planet omgivet af intens stråling,
Van Allen strålingsbæltet. Det er tusindvis af kilometer tykt,
og ethvert menneske, som krydser dem, ville blive påført alvorlige skader.
For at beskytte astronauterne,
skulle rumkapslen have en 180 cm tyk blyafskærmning.
Den eneste afskærmning var den udvendige aluminiumskappe
og rumdragterne i aluminium-fiber og silicone-gummi.
Da NASA blev udspurgt om teorierne, svarede man, at de var grundløse.
Men følgende episode indtraf i Las Vegas for få måneder siden.
En uafhængig filminstruktør mødte Aldrin, den anden mand på månen,
og bad ham sværge på, at han virkelig havde været der.
Her er hans svar Aldrin er den hvidhårede herre.
Af de 21 astronauter, der blev sendt til månen
i missionerne Apollo 11, 12, 13, 14,15,16 og 17,
blev livet for seks af dem ødelagt af en mærkelig celestial forbandelse.
Edwin Buzz Aldrin skulle gennemgå 15 års psykiatrisk behandling,
inden han kunne starte forfra på et nyt liv efter en skilsmisse.
Samtidig med at han gik på månen, fik Alan Shepard en uimodståelig lyst
til at slå til en golfkugle, og det var slutningen på hans karriere!
Efter at være vendt tilbage fra månen, havde Alan Bean mareridt i årevis.
Efter sin mission, fik Edgard Mitchell en dyb eksistentiel krise.
Han blev skilt og forlod NASA for
at hellige sig parapsykologi og intergalaktisk telepati.
David Scott blev overvældet af en skandale, gående ud på, at
han havde gemt frimærker i rumfartøjet.
Han ville sælge dem til samlere efter at have returneret til Jorden.
Harrison Schmidt gik ind i politik, hvor han håbede på at få mest muligt
ud af sin berømmelse. Hans forsøg mislykkedes.
Nu rejser han gennem USA i en gammel lastbil og håber at få skrevet en bog.
Helt ordinære skæbner for månelandingsheltene.
Dette gælder naturligvis kun nogle, en tredjedel af dem, som tog af sted.
Men det var månelandingen,
der afsluttede konkurrencen mellem USA og Sovjet, som kostede milliarder.
USA, den 11 april 1970.
Apollo 13 blev opsendt.
Amerikansk overtro betragtede dette nummer med uheld.
Der var en eksplosion ombord,
og de tre astronauter risikerede at dø pga. røgforgiftning.
Millioner af mennesker rystede, men denne gang stod lykken dem bi.
Det sovjetiske program fortsatte med rumstationerne Salyut.
Salyut 1 blev opsendt den 19. april 1971 og efterfulgt af seks andre.
Men heldet var ikke på de russiske astronauters side.
Den 6. juni fløj Soyuz 11 mod kredsløbsstationen,
og piloterne måtte opholde sig i rummet i 23 døgn.
Problemerne opstod for alvor, da det var tid til at returnere
Soyuz-fartøjet udførte automatisk en landingsoperation,
og de tre kosmonauter syntes blot at være faldet i søvn,
da den tunge lugeåbning blev åbnet.
Alle forsøg på at genoplive dem var forgæves. De tre mænd var døde.
Fire besætninger landede på månen fra januar 1971 til december 1972,
i alt tolv astronauter, som gik på månen i par.
Rumfærgen er et rumfartøj, som er anvendeligt til mange formål.
Den blev bygget til at transportere en 7-mands besætning og en 30 tons-last.
1981.
USA sendte rumfærgen Columbia ud i rummet.
Det var det første genanvendelige, Menneskestyrede rumfartøj.
Robert Crippen var pilot og John Young var kaptajn.
I juni 1983 blev Sally Ride den første amerikanske kvinde i rummet,
Da hun fløj ombord på samme Challenger-rumfærge.
August 1983 var også tidspunktet for den første afro-amerikanske astronaut,
Guion Bluford.
Salyut 7 var den 4. og sidste sovjetiske rumlaboratorium.
Det var hovedsageligt en kopi af Salyut 6 med visse forbedringer,
som f.eks. den nye integrerede fremdriftsanordning,
og 2 lugeåbninger til at aktivere multipel docking af logistiske kapsler.
Kathryn Sullivan var den første amerikanske kvinde,
der foretog en rumvandring under Challengers mission i 1984.
Den 28. januar 1986.
Første kvindelige ikke-astronaut og medlem af Challengers besætning,
læreren Christa McAuliffe.
Cape Kennedy. Det var rumfartøjets 25. mission.
Challenger eksploderede kun 73 sekunder efter opsendelsen.
Der var intet at gøre for Christa og de syv astronauter.
Ulykken viste sig at være forårsaget af
en fejl i højre faststof-raket pga. en defekt pakning.
Efter succesen med den sovjetiske platform, Salyut,
Blev den internationale station Mir sendt i kredsløb den 20. februar 1986.
Der blev udført biologiske og medicinske eksperimenter ombord,
men der blev hovedsageligt fokuseret på observationer mod Jorden.
Den 24. august 1989.
Den amerikanske rumkapsel Voyager 2 nåede Neptun,
efter at have bevæget sig gennem rummet i 12 år.
Første etape gik til Jupiter 23 måneder efter opsendelsen.
I juli 1981 sendte Voyager fotos af Saturns ringe
og relevante videnskabelige data om deres kemiske sammensætning.
I januar 1986 identificerede kapslen ti satellitter,
i Uranus' kredsløb, som havde været ukendte.
Inden den fløj ud i rummet med en meddelelse til udenjordiske væsner,
opdagede Voyager fem nye satellitter i Neptuns tyngdekraftsfelt.
April 1991.
Under rumfærgen Atlantis' mission
faldt et metallisk objekt ned fra rummet,
det oscillerede til højre og venstre, op og ned og returnerede til rummet.
Objektet blev aldrig identificeret.
Rumfærgen opsendte et rumteleskop i kredsløb i april 1990.
Teleskopet blev bygget i samarbejde mellem NASA
og den europæiske organisation, ESA.
En stærk sfærisk aberration, som reducerede dets potentiale
blev opdaget lige efter at teleskopet kom i kredsløb
Endeavours mission muliggjorde udførelse af reparationer i rummet
og kompensation for besværet
ved at retablere anordningen til dets fulde funktionsdygtighed.
Den 20. februar 1999.
Bajkonur-kosmodromet.
Tre sovjetiske astronauter rejste mod Mir,
den specielle internationale station til rumekspeditioner.
Den 27. maj tog Discovery-missionen nyt materiale med til staionen
herunder last i det røde modul.
I 2000 arbejdede to astronauter fra rumskibet Atlantis
i 6 timer uden for rumskibet
for at reparere to af den internationale stations moduler.
Den største forskel mellem liv i vægtløs atmosfære
og almindelig liv synes at være toilettet.
Resten er det samme, eller næsten.
Her ses hvordan der børstes tænder,
og her ses barbering
og her ses, hvordan de vasker hår.
Kombinationen kan være vanskelig.
Her ses hvordan huslige pligter udføres uden større besvær.
Og så til underholdningen magi er for børn.
Men stationer i kredsløb har skæbnen
at være en base for nye ekspeditioner til månen.
Nutidens mål er ren science fiction.
Man planlægger nu at kolonisere månen med permanente bebyggelser.
NASA planlægger at implementere projektet i 2050.
Kolonien skal være uafhængig af Jorden.
Den skal hente primært materiale fra månens overflade,
som f.eks. ilt fra visse klipper på overfladen.
Kolonien skal få mest muligt ud af de ressourcer, man kan finde
efter en detaljeret undersøgelse af månens for- og bagside.
Et andet futuristisk projekt er et rumhotel,
som skal bygges med udvendige tanke, der opsendes med alle rumfærger.
Tankene er store cylindere, 8 meter i diameter og 50 meter lange.
Det er et spørgsmål om at få samlet disse kæmpestore cylindere,
inden de styrter i havet i store fragmenter.
De sammenbundne cylindere, som er sat i kredsløb omkring Jorden,
skal samles for at danne en ring.
Gæster kan praktisere lege og sport
i alle tre dimensioner i vægtløsheden.
Der skulle være værelser med udsigt færdige i 2017.
Mars har fascineret astronomer i århundreder.
Mange har ment, at der kunne være en form for liv deroppe.
For 30 år siden opsendtes det første rumfartøj for at nå den røde planet.
Den amerikanske sonde Mariner fandt en overflade, der var fyldt med kratere
og indhyldet i en meget fin atmosfære.
Planeten så død ud.
Der er nu påbegyndt en ny æra af udforskninger af Mars.
Uanset om de finder tegn på simple former for liv,
kan der snart være komplekse former for liv på den røde planet.
Ikke små grønne mænd, men derimod mennesker.
Jordens befolkning har nået 6 milliarder og nærmer sig de 8.
Det er ved at være svært at rumme alle disse mennesker på Jorden.
Mars har en størrelse som alle vore kontinenter sammenlagt.
Dermed kunne Mars klare en imponerende civilisation.
Etableringen af menneskekolonier på Mars er absolut et ambitiøst projekt.
På trods af de flotte resultater, som forskere har opnået,
på trods af de afsavn og den ære, som mennesket har gennemgået
i sin søgen efter stjernerne, på trods af konflikten mellem magt-
vil erobringen af rummet altid fremkalde en entusiasme
hele menneskeheden, som trods alt bare ønsker at kunne drømme.